PŘEDMĚT

A

METODA

FINANČNÍHO,

MANAŽERSKÉHO

(NÁKLADOVÉHO,

VNITROPODNIKOVÉHO) ÚČETNICTVÍ, VZTAHY

MEZI NIMI

1.1 Vymezení potřeby účetnictví, podstata a postavení finančního

účetnictví

a

manažerského

účetnictví

v systému ekonomických informací.

1.2 Základní prvky účetnictví, kvalitativní charakteristiky účetních informací.

1.3 Účetní profese a profese auditora. Regulace profese.

1.1

VYMEZENÍ

POTŘEBY

ÚČETNICTVÍ,

PODSTATA

A

POSTAVENÍ

FINANČNÍHO

ÚČETNICTVÍ A MANAŽERSKÉHO ÚČETNICTVÍ

V SYSTÉMU EKONOMICKÝCH INFORMACÍ

Vymezení potřeby účetnictví Účetnictví vzniklo na určitém stupni hospodářského vývoje společnosti. Vznik a rozvoj byl závislý na existujících

ekonomických

podmínkách

(existenci

soukromých vlastníků, kteří provozovali výrobní, obchodní nebo jinou hospodářskou činnosti, rozvinuté směnné vztahy a používání peněz jako všeobecné míry hodnot a existenci úvěru).

Účetnictví

zároveň

výrazně

přispělo

k rozvoji

hospodářského života společnosti tím, že umožňovalo zjišťovat míru zhodnocení vloženého kapitálu do podnikání a míru zhodnocení vstupů výrobních činitelů

ve vztahu k výstupům vytvořeným jejich přeměnou. Tím poskytovalo účetnictví přehled o finanční situaci podnikatelů a jejich výdělku. Pomáhalo i k ochraně majetku a dávalo cenné informace pro rozhodování (např. za kolik koupit a za kolik prodat).

Účetnictví

se

tak

stalo

obrazem

probíhajících

obchodních, výrobních a dalších procesů, které dokáže zaznamenat na základě elementárních operací, vzájemně je propojit a skloubit tak, aby výstupy z účetnictví splňovaly požadavky uživatelů těchto informací.

Podstata (funkce) účetnictví Účetnictví lze stručně charakterizovat jako uspořádaný

systém informací, který v peněžním vyjádření zobrazuje podnikatelský

proces

(hodnotovou

stránku

podnikatelského procesu). Účetnictví je modelovým zobrazením reality, které je charakteristické použitými principy a metodami účetního zobrazení, „rozpoznání“

podstaty hospodářských transakcí, pravidly jejich ocenění.

Účetnictví je informační systém, jehož cílem (účelem) je poskytovat informace:

1. za vymezený subjekt (účetní jednotku) 2. k určitému okamžiku a za určité období (účetní období)

3. o stavu a pohybu majetku v různých jeho formách, strukturách, podobách, postavení a pohledech na něj; pro uživatele se informace transformují a sumarizují do přehledných účetních výkazů

4. osobám (uživatelům), které uvedené informace potřebují pro:

Optimální využívání, správu, ochranu a zhodnocování majetku

Rozhodování, zda:

- chtějí do takovéto účetní jednotky investovat –

půjčit jí peněžní prostředky, stát se jejím majitelem

- lze s takovouto účetní jednotkou spolupracovat, obchodovat, pracovat v ní

řízení

- této účetní jednotky

- skupiny účetních jednotek, například konsolidačního celku (majetkově nebo smluvně propojeného), odvětví…

kontrolu

- této účetní jednotky

- skupiny účetních jednotek majetkově, smluvně nebo vzájemnou spoluprací propojených doložení vymezených daňových povinností, čerpání dotací, příspěvků, půjček a úvěrů

důkazní nástroj při soudním aj. jednání.

Postavení účetnictví

Z vymezení podstaty účetnictví plyne, že účetnictví je velmi rozsáhlý ucelený v penězích vyjádřený systém informací, který má však řadu vzájemných vazeb s dalšími informačními systémy a ekonomickými disciplínami a také evidencemi na různém stupni řízení.

Úkolem účetnictví je věrně a poctivě zobrazovat stav a pohyb majetku v jeho různých strukturách členění a vzniklý rozdíl z pohybu tohoto majetku (výsledek hospodaření).

Účetní informace umožňují komplexně propojit měření tzv. finanční pozice, výkonnosti a změny ve finanční pozici. Pomocí účetních informací je možno hodnotit schopnost podniku vytvářet peníze, časové rozložení této schopnosti, a tak i posoudit míru rizik do budoucnosti.

Uživatelé účetních informací Ekonomické výsledky podniku zajímají nejen vlastníky kapitálu a manažery, ale například také státní orgány, obchodní partnery či zaměstnance. Aby se podnik mohl dlouhodobě rozvíjet, je pro něj důležité splnit nejen očekávání vlastníků (které spočívá

především

v požadovaném

zhodnocení

vloženého kapitálu), ale i zaměstnanců (kteří se zajímají o výši mezd, kvalitu pracovních podmínek a sociální

zajištění,

možnost

odborného

růstu,

spolurozhodování…), obchodních partnerů, obecně celého tržního okolí. Tržní okolí podniku se skládá ze stávajících nebo potenciálních obchodních partnerů

(zákazníků a dodavatelů), patří k němu také konkurenti, média, státní orgány aj.

Tyto subjekty se z hlediska jejich vztahu k podniku tradičně člení na tzv. externí uživatele, interní uživatele a stát.

Externí uživatelé

Obchodní partneři, stát, zaměstnanci => informační systémy: finanční účetnictví, daňové účetnictví.

Účetní zobrazení podnikatelského procesu pro externí uživatele je cílem účetních informací finančního účetnictví.

Finanční

účetnictví

je

regulováno

národním právním systémem, ale v současnosti velmi úzce váže na nadnárodní ekonomické a politické uskupení, EU. Dochází k výraznému ovlivňování a snaze ČR upravit účetnictví tak, aby bylo v souladu s mezinárodně

uznávanými

pravidly.

Základní

principy, na nichž je účetnictví v Evropě založeno, jsou součástí i právního systému ČR. Pro ČR, jako členský stát EU, jsou závazné směrnice a nařízení Evropského společenství.

Vzájemná vazba mezi finančním účetnictvím a daněmi plyne ze skutečnosti, že daňový systém je postaven na informační základně, kterou účetnictví poskytuje, některé položky však definuje pro své účely odlišně, a z tohoto důvodu buď vyvíjí tlak na změny v účetnictví nebo některé účetní údaje neakceptuje. Daňové účetnictví využívá škálu připočitatelných a odpočitatelných položek a slev na daních.

Interní uživatelé

Vlastníci, management => informační systémy: vnitropodnikové

(nákladové)

a

manažerské

účetnictví; strategické řízení Manažerské (vnitropodnikové) účetnictví vytváří podrobnou informační základu pro operativní řízení účetní jednotky, avšak zároveň poskytuje v některých případech vstupy finančnímu účetnictví. Jedná se například o informace o zásobách, které účetní jednotka vytváří vlastní činností. Je zdrojem informací pro vytváření kalkulací. Tento informační systém může tvořit zázemí také pro cenovou politiku a ta má důležitou úlohu i v oblasti finančního účetnictví. Na cenovou hladinu má vliv nejen národní právní systém, prostřednictvím kterého může stát usměrňovat cenovou úroveň v případě zájmu a potřeby, ale také nadnárodní ekonomické uskupení, neboť do cenové politiky vstupuje jako podstatná složka clo.

Vztah finančního a manažerského účetnictví Rozdílný přístup externích a interních uživatelů

k účetním informacím, odlišnost systému kritérií hodnocení, který používají, a odlišnost v časové orientaci jejich měření vedou ve svém důsledku k odlišnostem účetních informací finančního a manažerského účetnictví.

Charakteristickou vlastností informací finančního účetnictví je preference stability vývoje podniku v čase. Důležitým požadavkem při vedení finančního účetnictví a sestavení účetních výkazů je dodržování určitých pravidel, která garantují externím uživatelům úplnost vykazovaných účetních informací, jejich spolehlivost, srovnatelnost v čase a mezi podniky.

Naproti tomu manažerské účetnictví se řídí potřebami řídících pracovníků, kteří požadují pro řízení výkonnosti firmy kritické informace, které umožňují nejen analyzovat minulý vývoj, ale zejména ovlivňovat jeho skutečný průběh. Systematická analýza vztahu (porovnání) předem stanoveného a skutečného vývoje činnosti umožňuje včas hledat způsoby řešení na odstranění kritických a úzkých míst, podporovat pozitivní změny, přijímat konkrétní opatření a tak aktivně měnit chování podniku v celé jeho složitosti vnitropodnikových vazeb a struktur.

Účetnictví získává, zpracovává a poskytuje značný

objem užitečných informací, z nichž některé nemá účetní jednotka zájem zveřejňovat, neboť slouží výhradně pro její vlastní řízení, zajišťování jejích strategických a taktických úkolů, vnitřní řízení včetně zainteresovanosti jednotlivých útvarů, optimální využívání výrobních a lidských zdrojů.

Potřebné informace jsou získávány metodami a způsoby, které nemusí patřit k obecně závazným a unifikovaným, účetní jednotka může dokonce zdroje svých informací i informace samotné chránit z důvodů konkurenčních apod. Volba vhodných metod je jen na rozhodnutí účetní jednotky, samozřejmě ve vazbě na získání optimální struktury a vypovídací schopnosti informací nejen pro vnitřní, ale i celkové řízení podniku. Pravidla regulace manažerského účetnictví jsou na účetní jednotce, která má možnost informace získávat, sledovat a využívat nejen v peněžních, ale i naturálních jednotkách.

Základní rozdíly mezi finančním a manažerským účetnictvím

Finanční účetnictví

veřejné informace

okruh uživatelů – zejména externí podstatné informace z hlediska uživatele vysoká míra regulace státem

pouze v peněžních jednotkách

formálně a obsahově jednotný systém delší časové období vykazování informací Manažerské účetnictví

neveřejné informace

uživatelé – interní (management) rozsáhlá databáze analytických informací regulace v rukách účetní jednotky v peněžních i naturálních jednotkách úprava systému dle potřeb účetní jednotky běžné, operativní vykazování informací 1.2

ZÁKLADNÍ

PRVKY

ÚČETNICTVÍ,

KVALITATIVNÍ CHARAKTERISTIKY ÚČETNÍCH

INFORMACÍ

Základní prvky účetnictví

Podstatou

účetnictví

je

poskytovat

informace

vymezeným uživatelům pro účely nakládání s majetkem, rozhodování, řízení, kontrolu, případně další zásadní potřeby. Aby mohlo účetnictví plnit tuto funkci, musí: včas zjistit a získat potřebné informace, ověřit jejich správnost, pravdivost,

zpracovat

systematicky

a

přehledně

tyto

informace včetně vzájemných vazeb, připravit

uživatelům

informace

v podobě

srozumitelné, přehledné, nezávislé na osobě, která je zpracovala, formou výkazů, komentárů, vysvětlivek a analýz,

zkontrolovat, ověřit, případně schválit informace před jejich předáním uživatelům.

K zajištění základních prvků účetnictví se vytvářejí různé typy účetních systémů a účetních soustav, jejich použití a konkrétní provedení je dáno:

právním systémem,

předmětem činnosti, organizací a velikostí účetní jednotky

finančními prostředky vyčleněnými na zajištění účetnictví

kvalitou účetní pracovníků a manažerů na tomto úseku

vědomím, zájmem a potřebou manažerů a vlastníků o informace z účetnictví za základní prvky účetnictví tedy lze označit: sběr prvotních informací, jejich ověření a vyhodnocení z pohledu spolehlivosti, užitečnosti a využitelnosti

třídění, zpracování informací do přehledných výstupů

ve

formě

výkazů,

komentářů

a

vysvětlivek

kontrola informací, jejich ověření, případně schválení

předání účetních informací jejich uživatelům Kvalitativní charakteristiky účetních informací Základní kvalitativní charakteristiky, které se však mohou někdy i vzájemně popírat: významnost (důležitost, relevantnost) spolehlivost (hodnověrnost)

srovnatelnost

srozumitelnost

podstatnost (významnost)

Za významné, důležité (relevantní) informace lze označit ty, které mají schopnost ovlivnit nebo by mohly vést k ovlivnění

ekonomického

rozhodování

uživatele

informace. Zásadní také je, aby informace byla poskytnuta v době, kdy se tato rozhodování činí, tzn. byla včasná.

Spolehlivá, hodnověrná je informace v případě, že zobrazuje podstatu ekonomického jevu, který nastal, není předpojatá ani úmyslně nebo systematicky, není podstatně chybná, je úplná a při jejím zpracování se aplikuje potřebná míra opatrnosti.

Srovnatelnost informace lze vnímat různými způsoby.

Pro uživatele je podstatné, aby při posuzování získaných informací rozlišili a zhodnotili rozdíly vzniklé změnou podstaty, o níž informace vypovídá, změnou použité metody, která dokumentuje, oceňuje, zachycuje daný

ekonomický jev, aby mohli posoudit rozdíly vzniklé při použití shodných přístupů a metod v konkrétní časové řadě. Cílem je také umožnění srovnatelnosti s účetními jednotkami s obdobným předmětem a rozsahem činnosti.

Srozumitelnost informace je nezbytné posuzovat ve vazbě na její uživatele, avšak za předpokladu, že uživatelé mají odpovídající znalosti o ekonomických vztazích, vazbách, o podnikání, o konkrétních aktivitách účetní jednotky a o účetnictví obecně a jsou ochotni zkoumat a studovat předkládanou informaci s jistým úsilím a pílí.

Informace je podstatná, významná, jestliže by její vynechání mohlo ovlivnit ekonomické rozhodnutí uživatelů. Některé účetní systémy stanovují určitá pravidla vymezující, která informace je podstatná.

Z pohledu zveřejňovaných informací (účetní závěrky) informace, která není podstatná, nemusí být samostatně nebo vůbec vykázána. Při posuzování významnosti informace se bere ohled také na náklady, které se vážou k získání, zajištění a zpracování takové informace.

1.3 ÚČETNÍ PROFESE A PROFESE AUDITORA.

REGULACE PROFESE

Pracemi spojenými se sběrem účetních informací, jejich vytvářením,

zaznamenáváním,

tříděním,

vedením

účetních knih, vytvářením účetní závěrky, zjednodušeně účetnictvím se zabývá účetní. Vzhledem ke složitosti jednotlivých

fází

účetnictví

samozřejmě

účetní

pracovníci mají různou úroveň vzdělání, jsou kladeny odlišné požadavky na jejich odbornou způsobilost, mají odlišnou výši schopností a dovedností a také odpovědnosti.

Ověřováním výstupů z účetnictví, tj. posouzením kvality účetní závěrky a vydáním názoru na její úroveň, se zabývá auditor.

Obě tyto profese mají společné, že je mohou vykonávat osoby odborně kvalifikované ve vazbě na úroveň, na níž

pracují,

s potřebnými

praktickými

dovednostmi,

morálními předpoklady a zásadami.

Regulace profese účetních

Svaz účetních => systém certifikace účetních.

Systém certifikace účetních plně respektuje podmínky právního systému v ČR a je určen všem účetním, kteří chtějí deklarovat věrohodným způsobem svoji kvalifikaci a chápou profesi účetního jako obor, který výrazným způsobem ovlivňuje ekonomiku, řízení a rozhodování ve firmách a veřejném sektoru.

Auditorem se může stát osoba, kterou Komora auditorů

České republiky ve smyslu příslušného zákona zapíše na její žádost do seznamu auditorů. V případě fyzické osoby se vyžaduje:

vysokoškolské vzdělání v rámci magisterského studijního programu

plná způsobilost k právním úkonům bezúhonnost ve smyslu trestního práva; dřívější nevyškrtnutí ze seznamu auditorů v souvislosti s uložením kárného opatření

praxe po dobu alespoň 3 let jako asistent auditora být samostatným auditorským subjektem nebo v pracovním poměru pouze u auditora, auditorské společnosti nebo pracovat jako vysokoškolský

učitel

složit auditorskou zkoušku

uhradit příslušný poplatek

Etické kodexy

Etický kodex IFAC

Etický kodex IFAC (Mezinárodní federace účetních) byl vydán s cílem, aby sloužil jako základ pro určení etických požadavků pro účetní odborníky a auditory v každé jednotlivé zemi. Cíle profese účetních a auditorů

vyžadují podle etického kodexu IFAC plnění čtyř

základních potřeb:

1. věrohodnost – existuje celospolečenská potřeba zajistit věrohodnost informací a věrohodnost informačních systémů

2. profesionalita – je zapotřebí osob, které mohou klienti, zaměstnavatelé nebo jiné zainteresované osoby

jednoznačně

identifikovat

jako

profesionály v oboru účetnictví a auditu 3. kvalita služeb – jedná se o jistotu, že všechny služby účetních/auditorů jsou poskytovány podle standardů nejvyšší kvality

4. důvěra – uživatelé služeb účetních a auditorů

musí mít veškeré důvody věřit, že existuje rámec profesionální etiky, kterým se účetní a auditorská profese při poskytování svých služeb řídí.

Základní principy a předpoklady bezúhonnost

objektivita

odborná způsobilost a řádná péče respektování důvěrného charakteru informací profesionální jednání

Etický kodex certifikovaných účetních Svazu účetních Tímto kodexem se Svaz účetních, člen IFAC, přihlašuje k etickému kodexu Mezinárodní federace profesionálních účetních

jako

k základu

pro

etické

požadavky

zpracovávané jednotlivými členskými organizacemi.

Etický

kodex

certifikovaných

účetních

vychází

z etického kodexu IFAC a v podstatě obdobně, avšak se zřetelem na podmínky v ČR, vymezuje ve dvanácti článcích základní kritéria, a to: 1. vznik a řešení etických konfliktů

2. odborná způsobilost

3. důvěrný charakter informací 4. daňová praxe

5. propagace

6. nezávislost

7. honoráře

8. vztahy ostatním certifikovaným účetním a auditorům ve veřejné praxi

9. reklama a nabízení služeb

10. střet profesních a zaměstnaneckých zájmů

11. vztah ke spolupracovníkům

12. prezentace informací

Etický kodex komory auditorů České republiky KAČR je členem IFAC. V praxi nelze stanovit efektivní etické požadavky, které by řešily veškeré situace a okolnosti, s nimiž se auditoři mohou setkat. Proto by auditoři měli etické požadavky chápat jako základní principy, které by při své práci měli respektovat.

Čtyři základní potřeby (shodné s etickým kodexem IFAC)

věrohodnost

profesionalita

kvalita služeb

důvěra

Auditoři poskytují svým klientům řadu služeb, přičemž

základním posláním auditora je vyjádřit odborný názor na vedení účetnictví, účetní závěrku, výroční zprávu a konsolidovanou četní závěrku klienta; dále se auditoři zabývají zejména účetním, ekonomickým a daňovým poradenstvím a pedagogickou a publikační činností.